VDIR(1)

JMÉNO
vdir - vypíše obsah adresáře

POUŽITÍ
vdir [VOLBA]... [SOUBOR]...

POPIS

Vypisuje informace o SOUBORECH (implicitně z aktuálního adresáře). Jestliže není zadán žádný z přepínačů -cftuvSUX nebo --sort, výstup bude seřazen abecedně.

Povinné argumenty dlouhých přepínačů jsou také povinné u odpovídajících krátkých přepínačů.

-a, --all
    nebude ignorovat položky začínající na .

-A, --almost-all
    nevypisuje `.' a `..'

--author
    spolu s -l vypíše jméno autora každého souboru

-b, --escape
    negrafické znaky escapuje ve stylu jazyka C

--block-size=VELIKOST
    spolu s -l vypisuje velikosti v násobcích VELIKOSTI, např. --block-size=M; popis formátu VELIKOSTI je uveden níže

-B, --ignore-backups
    nevypisuje soubory, jejichž jména končí na ~, pokud nejsou zadána v příkazovém řádku.

-c  s -lt: řadí podle ctime a vypisuje ctime (čas poslední změny i-uzlových informací); s -l: vypisuje ctime, řadí podle názvu souboru; jinak: řadí podle ctime, vypisuje od nejnovějších

-C  vypisuje položky do sloupců

--color[=KDY]
    obarví výstup; KDY smí být „always“ (vždy, výchozí hodnota), „auto“ nebo „never“ (nikdy), podrobnosti níže

-d, --directory
    vypíše názvy adresářů místo jejich obsahu

-D, --dired
    generuje výstup určený pro mód dired Emacsu

-f  nebude vypisovat obsah adresářů setříděně, zapne -aU, vypne -ls --color

-F, --classify
    za jména souborů připojí znak indikující typ souboru (jeden z */=>@|)

--file-type
    podobné, jen nepřipojuje '*'

--format=SLOVO
    across -x (napříč), commas -m (čárky), horizontal -x (horizontální), long -l (dlouhý), single-column -1 (jeden sloupec), verbose -l (upovídaný), vertical -C (vertikální)

--full-time
    jako -l --time-style=full-iso

-g  jako -l, ale nevypisuje vlastníka

--group-directories-first
    seskupí adresáře a zobrazí je před ostatními soubory;

    lze použít s volbou --sort, ale použití --sort=none (-U) seskupování zruší

-G, --no-group
    ve dlouhých výpisech nebudou uvedeny informace o skupině

-h, --human-readable
    při -l a -s vypisuje velikosti jako 1K, 234M, 2G atd.

--si
    podobné, ale používá násobky 1000, ne 1024

-H, --dereference-command-line
    následuje symbolické odkazy zadané na příkazové řádce

--dereference-command-line-symlink-to-dir
    následuje symbolické odkazy zadané na příkazové řádce,

    pokud je jejich cílem adresář

--hide=VZOR
    nevypisuje položky, které odpovídají zadanému shellovému VZORu (může být překryto volbami -a nebo -A)

--hyperlink[=KDY]
    hyperodkazy z názvů souborů; KDY může být „always“ (vždy, výchozí chování), „auto“ nebo „never“ (nikdy)

--indicator-style=STYL
    podle zadaného STYLu připojí indikátor ke jménu každé položky: none (žádný; výchozí volba), slash (-p), file-type (--file-type), classify (-F)

-i, --inode
    vypisuje číslo i-uzlu pro každý soubor

-I, --ignore=VZOR
    nevypíše soubory, jejichž jména odpovídají shellovému VZORu

-k, --kibibytes
    u zaplnění disku použije 1024bajtové bloky; použije se pouze s -s a souhrny u adresářů

-l  použije dlouhý formát výpisu

-L, --dereference
    vypíše informace o souborech, na které se odkazují symbolické odkazy, místo informací o odkazech samotných

-m  vypisuje seznam položek oddělených čárkami

-n, --numeric-uid-gid
    jako -l, ale vypisuje vlastníka a skupinu (UID a GID) číselně

-N, --literal
    vypisuje jména souborů tak, jak jsou na uložena

-o  jako -l, ale bez informace o skupině

-p, --indicator-style=slash
    připojí za jméno každého adresáře znak `/'

-q, --hide-control-chars
    vypisuje otazníky místo netisknutelných znaků

--show-control-chars
    vypisuje netisknutelné znaky ve jménech souborů tak, jak jsou (výchozí, pokud není výstupem terminál a použitým programem 'ls')

-Q, --quote-name
    vypisuje jména souborů v uvozovkách

--quoting-style=ZPŮSOB
    použije způsob citování ZPŮSOB pro jména souborů: literal (doslovný), locale (lokalizovaný), shell, shell-always (vždy shell), shell-escape (escapovaný shell), shell-escape-always (vždy escapovaný shell), c, escape; (přebije proměnnou prostředí QUOTING_STYLE)

-r, --reverse
    výpis bude setříděn v obráceném pořadí

-R, --recursive
    vypíše obsah všech adresářů rekurzivně

-s, --size
    vypisuje velikost souborů, v blocích

-S  výstup seřadí podle délky souborů, největší první

--sort=SLOVO
    výstup seřadí podle SLOVA: none (-U), size (-S), time (-t), version (-v), extension (-X)

--time=SLOVO
    použije jiný čas než čas změny obsahu: čas přístupu (-u): atime, uaccess, use; čas změny metadat (-c): ctime, status čas vytvoření: birth, creation;

    s -l SLOVO určuje, který čas bude vypsán, se --sort=time, řadí podle SLOVA (nejnovější první)

--time-style=STYL_ČASU
    formát času/data pro -l; vizte STYL_ČASU níže

-t  výstup seřadí podle času, nejnovější jako první; vizte přepínač --time

-T, --tabsize=n
    předpokládá, že tabulátor má šířku n, namísto výchozích 8

-u  s -lt seřadí podle a vypíše čas posledního přístupu; s -l vypíše tento čas, ale seřadí podle názvů souborů, nejnovější první;

-U  netřídí; položky jsou vypisovány v pořadí, v jakém se nacházejí v adresáři

-v  přirozené řazení (verzovacích) čísel v textu

-w, --width=SLOUPCŮ
    nastaví šířku výstupu, 0 znamená bez omezení

-x  vypisuje soubory do sloupců tříděných vodorovně

-X  třídí abecedně podle přípon

-Z, --context
    vypíše pro každý soubor jakýkoliv bezpečnostní kontext

-1  vypíše jeden soubor na jeden řádek; „\n“ lze předejít pomocí -q nebo -b

--help
    vypíše návod k použití na standardní výstup a bezchybně skončí

--version
    Vypíše informaci o verzi programu a skončí

Argument VELIKOST je celé číslo a volitelná jednotka (příklad: 10K je 10 * 1024). Jednotky jsou K, M, G, T, P, E, Z, Y (mocniny 1024) nebo KB, MB, … (mocniny 1000). Lze též použít binární jednotky: KiB=K, MiB=M a tak dále.

Argument STYL_ČASU může být full-iso (plné ISO), long-iso (dlouhé ISO), iso, locale (národní prostření) nebo +FORMÁT. FORMÁT je interpretován stejně jako při date(1). Pokud FORMÁT je FORMÁT1<nový_řádek>FORMÁT2, pak FORMÁT1 se použije na staré soubory a FORMÁT2 na nové soubory. STYL_ČASU s předponou „posix-“ se uplatní jen mimo národní prostředí POSIX. Výchozí styl lze rovněž vybrat proměnnou prostředí TIME_STYLE.

Odlišování druhů souborů barvami je standardně zakázáno. Zákaz lze nařídit i pomocí --color=never. Při použití --color=auto, bude ls vkládat kódy barev jen, když standardní výstup bude napojen na terminál. Toto nastavení lze ovlivnit proměnnou prostředí LS_COLORS. Nastavit ji lze příkazem dircolors(1).

  Návratový kód:

0   vše v pořádku,

1   drobné problémy (např. nebylo možné přistoupit k podadresáři),

2   závažné problémy (např. nebylo možné přistoupit k argumentu z příkazové řádky).

AUTOR
Napsal Richard M. Stallman a David MacKenzie.

HLÁŠENÍ CHYB
On-line nápověda GNU coreutils: <https://www.gnu.org/software/coreutils/>
Chyby v překladu hlaste na <https://translationproject.org/team/cs.html> (česky)

COPYRIGHT
Copyright © 2020 Free Software Foundation, Inc. Licence GPLv3+: GNU GPLverze 3 nebo novější <https://gnu.org/licenses/gpl.html>.
Toto je volné programové vybavení: můžete jej měnit a šířit. Je zcela BEZ ZÁRUKY, v rozsahu povoleném zákonem.

DALŠÍ INFORMACE
Úplná dokumentace je na <https://www.gnu.org/software/coreutils/vdir>
nebo dostupná lokálně skrze: info '(coreutils) vdir invocation'

P◈EKLAD
Překlad této příručky do španělštiny vytvořili Pavel Heimlich <tropikhajma@gmail.com>

Tento překlad je bezplatná dokumentace; Přečtěte si GNU General Public License Version 3 (https://www.gnu.org/licenses/gpl-3.0.html) nebo novější ohledně podmínek autorských práv. Neexistuje ŽÁDNÁ ODPOVĚDNOST.

Pokud narazíte na nějaké chyby v překladu této příručky, pošlete e-mail na adresu translation-team-cs@lists.sourceforge.net.