Luku 3. First Steps with GIMP
| Osa I. Aloittaminen |

## Luku 3. First Steps with GIMP

## 1. Peruskäsitteitä

Kuva 3.1. Wilber, GIMPin maskotti

The Wilber Construction Kit ( src/images/Wilber_Construction_Kit_original.xcf) allows you to give GIMP's mascot named Wilber a different appearance. It is the work of Tuomas Kuosmanen (tigert).

Tässä kappaleessa on lyhyt johdatus yleisiin käsitteisiin ja terminologiaan, jotka ovat käytössä GIMPissä. Täällä kuvatut käsitteet ovat kuvattu paljon tarkemmin muualla. Muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta olemme pyrkineet välttämään tämän kappaleen sotkemista linkeillä ja ristiviittauksilla: kaikki täällä mainitut asiat ovat niin korkealta tasolta, että voit löytää ne helposti indeksistä.

Kuvat

  Kuvat ovat perusentiteettejä, joita käytetään GIMPissä. Karkeasti sanottuna ”kuva” vastaa yhteen tiedostotyyppiin, kuten TIFF- tai JPEG-tiedostoon. Voit myös ajatella kuvaa vastaavasti yhden näytön ikkunana (vaikka todellisuudessa on mahdollista olla useita ikkunoita näyttämässä samaa kuvaa). Kuitenkaan ei ole mahdollista näyttää yhdessä näytössä enempää kuin yhtä kuvaa tai olla kuvaa ilman sitä näyttävää ikkunaa.

  GIMPin kuva voi olla kovin monimutkainen asia. Sen sijaan, että ajattelet sitä paperiarkiksi, jossa on kuva kannattaa ajatella sitä pinona arkkeja, joita kutsutaan ”tasoja”. Pinon tasojen lisäksi GIMPin kuvassa voi olla mukana myös valintamaski, sarja kanavia ja sarja reittejä. Oikeastaan GIMP tarjoaa mekanismin liittämään mielivaltaisia kappaleita dataa, joita kutsutaan ”loisiksi”, kuvaan.

  GIMPissä on mahdollista olla useita kuvia auki samaan aikaan. Toisaalta suuret kuvat voivat käyttää useita megatavuja muistia, GIMP käyttää hienostunutta tiilipohjaista muistinhallinta järjestelmää, joka mahdollistaa, että GIMP voi käsitellä erittäin suuria kuvia sujuvasti. Kuitenkin on olemassa rajoituksia, mutta suurempi määrä vapaana olevaa muistia saattaa parantaa järjestelmän suorituskykyä.

Tasot

  If a simple image can be compared to a single sheet of paper, an image with layers is likened to a sheaf of transparent papers stacked one on top of the other. You can draw on each paper, but still see the content of the other sheets through the transparent areas. You can also move one sheet in relation to the others. Sophisticated GIMP users often deal with images containing many layers, even dozens of them. Layers need not be opaque, and they need not cover the entire extent of an image, so when you look at an image's display, you may see more than just the top layer: you may see elements of many layers. For more info see Introduction to Layers.

Resoluutio

  Digital images consist of a grid of square pixels. Each image has a size measured in two dimensions, such as 900 pixels wide by 600 pixels high. But pixels don't have a set size in physical space. To set up an image for printing, we use a value called resolution, defined as the ratio between an image's size in pixels and its physical size (usually in inches) when it is printed on paper. Most file formats (but not all) can save this value, which is expressed as ppi—pixels per inch.

  When printing a file, the resolution determines the size the image will have on paper, and as a result, the physical size of the pixels. The same 900×600 pixel image may be printed as a small 3×2" card with barely noticeable pixels—or as a large poster with large, chunky pixels.

  Images imported from cameras and mobile devices tend to have a resolution attached to the file. The resolution is usually 72 or 96 ppi. It is important to realize that this resolution is arbitrary and was chosen for historic reasons. You can always change the resolution with GIMP—this has no effect on the actual image pixels. Furthermore, for uses such as displaying images online, on mobile devices, television or video games—in short, any use that is not print—the resolution value is meaningless and is ignored. Instead, the image is usually displayed so that each image pixel conforms to one screen pixel.

Kanavat

  Kanava on vain yksi komponentti pikselin väristä. Värilliselle pikselille GIMPissä näitä komponentteja ovat yleensä Punainen, Vihreä, Sininen ja, joskus läpinäkyvyys (Alpha). Harmaasävy kuvalle ne ovat Harmaa ja Alpha. Indeksoidun värikuvassa ne ovat Indeksoitu ja Alpha.

  The entire rectangular array of any one of the color components for all of the pixels in an image is also referred to as a Channel. You can see these color channels with the Channels Dialog.

  Kun kuva on näkyvissä GIMP laittaa nämä komponentit yhteen muodostamaan pikselin värit ruutuun, tulostimeen tai muuhun ulostulolaitteeseen. Jotkut ulostulolaitteet saattavat käyttää eri kanavia kuin Punaista, Vihreää ja Sinistä. Jos näin on GIMPin kanavat muunnetaan sopiviin kanaviin kun kuva on näkyvissä.

  Kanavat voivat olla hyödyllisiä kun työstetään kuvaa, joka tarvitsee säätämistä tietyn värin kanssa. Jos haluat esimerkiksi poistaa ”punasilmäisyyden” valokuvasta saatat toimia Punakanavalla.

  You can look at channels as masks which allow or restrict the output of the color that the channel represents. By using Filters on the channel information, you can create many varied and subtle effects on an image. A simple example of using a Filter on the color channels is the Channel Mixer filter.

  Näiden kanavien lisäksi GIMPin avulla voit myös muiden kanavien luomisen (tai tarkemmin Kanavamaskien), jotka on esitetty alemmassa osassa Kanavat-valintaikkunaa. Voit luoda Uusi kavana tai tallenna valinta kanavalle. Katso sanastomerkintä Maskit saadaksesi lisätietoa Kanavamaskeista.

Valinnat

  Often when modifying an image, you only want a part of the image to be affected. The ”selection” mechanism makes this possible. Each image has its own selection, which you normally see as a moving dashed line separating the selected parts from the unselected parts (the so-called ”marching ants”). Actually this is a bit misleading: selection in GIMP is graded, not all-or-nothing, and really the selection is represented by a full-fledged grayscale channel. The dashed line that you normally see is simply a contour line at the 50%-selected level. At any time, though, you can visualize the selection channel in all its glorious detail by toggling the Quick Mask button.

  A large component of learning how to use GIMP effectively is acquiring the art of making good selections—selections that contain exactly what you need and nothing more. Because selection-handling is so centrally important, GIMP provides many tools for doing it: an assortment of selection-making tools, a menu of selection operations, and the ability to switch to Quick Mask mode, in which you can treat the selection channel as though it were a color channel, thereby ”painting the selection”. For more information, see also The Selection.

Toimenpiteen peruminen

  When you make mistakes, you can undo them. Nearly everything you can do to an image is undoable. In fact, you can usually undo a substantial number of the most recent things you did, if you decide that they were misguided. GIMP makes this possible by keeping a history of your actions. This history consumes memory, though, so undoability is not infinite. Some actions use very little undo memory, so that you can do dozens of them before the earliest ones are deleted from this history; other types of actions require massive amounts of undo memory.

  You can configure the amount of memory GIMP allows for the undo history of each image, but in any situation, you should always be able to undo at least your 2-3 most recent actions. The most important action that is not undoable is closing an image. For this reason, GIMP asks you to confirm that you really want to close the image if you have made any changes to it. For more information, see also Undoing.

Liitännäiset

  A lot of the things that you do to an image in GIMP are done by GIMP itself. However, GIMP also makes extensive use of ”plug-ins”, which are external programs that interact very closely with GIMP, and are capable of manipulating images and other GIMP objects in very sophisticated ways. Many important plug-ins are bundled with GIMP, but there are also many available by other means. In fact, writing plug-ins (and scripts) is the easiest way for people not on the GIMP development team to add new capabilities to GIMP.

  Kaikki komennot Suotimet valikosta ja huomattava määrä muita komentoja muissa valikoissa ovat todellisuudessa toteutettu laajennuksina.

Skriptit

  In addition to plug-ins, GIMP can also make use of scripts. Scripts are written in a language called Script-Fu, which is unique to GIMP (for those who care, it is a dialect of the Lisp-like language called Scheme). In the past there was a clear distinction between scripts and plug-ins, but that is disappearing. Depending on which Script-Fu interpreter you use, Scheme scripts can also be installed as plug-ins.

Luku 2. Starting GIMP |  | 2. Pääikkunat

Report a bug in GIMP Report a documentation error