UNSHARE(1)

НАЗИВ
unshare - извршава програм у новим називним просторима

УВОД

unshare [опције] [програм [аргументи]]

ОПИС

Наредба unshare ствара нови називни простор (као што је наведено опцијама линије наредби описаним испод) и затим извршава наведени програм. Ако програм није дат, тад се покреће „${SHELL}“ (основно: /bin/sh).

По основи, нови називни простор постоји само све док има процесе чланове. Нови називни простор се може учинити постојаним чак и када нема процеса чланова тако што ћете повезати качење „/proc/pid/ns/врста датотеке“ на путању система датотека. Називни простор који је на овај начин постао постојан може се накнадно унети са nsenter(1) чак и након окончања програма (осим ПИД називних простора где је потребан трајно покренут процес покретања). Једном када трајни називни простор више није потребан, може се опозвати коришћењем umount(8) за уклањање повезаног качења. Погледајте одељак ПРИМЕРИ за више о томе.

unshare од „util-linux“ издања 2.36 користи /proc/[pid]/ns/пид_за_децу и /proc/[pid]/ns/време_за_децу датотеке за трајни називни простор ПИД и ВРЕМЕ. Ова измена захтева Линукс кернел 4.17 или новији.

Следеће врсте називних простора се могу направити са unshare:

mount namespace
    Качење и откачињање система датотека неће деловати на остатак система, изузев за системе датотека који су изричито означени као дељени (са mount --make-shared; видите /proc/self/mountinfo или findmnt -o+ПРОСТИРАЊЕ за опције shared). За више о томе, видите mount_namespaces(7).

    unshare од „util-linux“-а издање 2.27 самостално поставља простирање на private у новом називном простору качења да би се уверио да нови називни простор заиста није дељен. Могуће је онемогућити ову функцију опцијом --propagation unchanged. Знајте да је private основна вредност кернела.

UTS namespace
    Постављање назива домаћина или назива домена неће утицати на остатак система. За више о томе, видите uts_namespaces(7).

IPC namespace
    Процес ће имати независтан називни простор за редове POSIX порука као и за редове порука System V, поставке семафора и сегменте дељене меморије. За више о томе, видите ipc_namespaces(7).

network namespace
    Процес ће имати независне IPv4 и IPv6 спремнике, табеле IP рутине, правила мрежне баријере, сзабла /proc/net и /sys/class/net директоријума, прикључница, итд. За више о томе, видите network_namespaces(7).

PID namespace
    Пород ће имати посебан скуп мапирања ПИД-у-процес од свог родитеља. За више детаља, погледајте pid_namespaces(7).

cgroup namespace
    Процес ће имати виртуелизовани преглед /proc/self/cgroup-е, а нова „cgroup“ качења биће укорењена у „cgroup“ корен називног простора. За више о томе, видите cgroup_namespaces(7).

user namespace
    Процес ће имати различити скуп УИД-ова, ГИД-ова и могућности. За више о томе, видите user_namespaces(7).

time namespace
    Процес може имати другачији преглед CLOCK_MONOTONIC-а и/или CLOCK_BOOTTIME-а који се могу изменити коришћењем /proc/self/timens_offsets. За више о томе, видите time_namespaces(7).

ОПЦИЈЕ

-i, --ipc[=датотека]
    Ствара нови „IPC“ називни простор. Ако је датотека наведена, тада се називни простор чини трајним стварањем свезе качења на датотеци.

-m, --mount[=датотека]
    Ствара нови називни простор качења. Ако је датотека наведена, тада се називни простор чини трајним стварањем свезе качења на датотеци. Знајте да датотека мора да се налази на качењу чија врста простирања није дељена (или је резултат грешке). Користите наредбу findmnt -o+ПРОСТИРАЊЕ када нисте сигурни у тренутну поставку. Погледајте и примере у наставку.

-n, --net[=датотека]
    Ствара нови називни простор мреже. Ако је датотека наведена, тада се називни простор чини трајним стварањем свезе качења на датотеци.

-p, --pid[=датотека]
    Ствара нови називни простор ПИД-а. Ако је датотека наведена, тада се називни простор чини трајним стварањем свезе качења на датотеци. (Стварање трајног ПИД називног простора неће успети ако се и --fork опција такође не наведе.)

    Видите такође опцију --fork и --mount-proc.

-u, --uts[=датотека]
    Ствара нови простор времена УТС-а. Ако је датотека наведена, тада се називни простор чини трајним стварањем свезе качења на датотеци.

-U, --user[=датотека]
    Ствара нови називни простор корисника. Ако је датотека наведена, тада се називни простор чини трајним стварањем свезе качења на датотеци.

-C, --cgroup[=датотека]
    Ствара нови „cgroup“ називни простор. Ако је датотека наведена, тада се називни простор чини трајним стварањем свезе качења на датотеци.

-T, --time[=датотека]
    Ствара нови називни простор времена. Ако је датотека наведена, тада се називни простор чини трајним стварањем свезе качења на датотеци. Опције --monotonic и --boottime се могу користити за навођење одговарајућег помераја у временском називном простору.

-f, --fork
    Клонира наведени програм као подређени процес unshare-а уместо да га покрене непосредно. Ово је корисно када правите нови ПИД називни простор. Знајте да када unshare чека на процес порода, тада занемарује SIGINT и SIGTERM и не прослеђује никакве сигнале породу. Неопходно је слати сигнале процесу порода.

--forward-signals
    Forward SIGTERM and SIGINT signals received by the parent unshare process to the child process. When this option is not specified, unshare ignores these signals while waiting for the child process to exit (the default behavior since util-linux 2.36). This allows the parent to remain alive while the child process handles the signals.

    This option is useful when the parent unshare process will receive SIGTERM or SIGINT signals (for example, during system reboot or from a process manager), and you want the child process to be notified of graceful shutdown requests so it can perform cleanup operations. If your child process has signal handlers (such as shell trap handlers), enabling this option allows them to execute.

    This option implies --fork.

--keep-caps
    Када је опција --user дата, осигурава да су могућности гарантоване у корисничком називном простору очуване у проистеклом процесу.

--kill-child[=назив-сигнала]
    Када се unshare оконча, чини да се назив-сигнала пошаље клонираном процесу порода. У комбинацији са --pid ово омогућава лако и поуздано убијање читавог стабла процеса испод unshare. Ако није дато, назив-сигнала се по основи пребацује на SIGKILL. Ова опција подразумева --fork.

--mount-proc[=тачка-качења]
    Непосредно пре покретања програма, качи „proc“ систем датотека на тачку-качења (основно је /proc). Ово је корисно када правите нови називни простор ПИД-а. Такође подразумева стварање новог називног простора качења јер би /proc качење иначе покварило постојеће програме на систему. Нови „proc“ систем датотека је изричито прикачен као приватни (са MS_PRIVATE|MS_REC).

--mount-binfmt[=тачка-качења]
    Just before running the program, mount the binfmt_misc filesystem at mountpoint (default is /proc/sys/fs/binfmt_misc). It also implies creating a new mount namespace since the binfmt_misc mount would otherwise mess up existing programs on the system. The new binfmt_misc filesystem is explicitly mounted as private (with MS_PRIVATE|MS_REC).

--map-user уид|назив
    Покреће програм само након што је текући ефективни ИД корисника мапиран на уид. Ако је ова опција наведена више пута, последње појављивање има предност. Ова опција подразумева --user.

--map-users унутр-уид:спољ-уид:број|auto|subids|all
    Покреће програм само након што је блок ИД-ова корисника величине укупност који почиње на спољномуид-у био мапиран на блок ИД-ова корисника који почињу на унутарњемуид-у. Ово мапирање се прави са newuidmap(1) ако је unshare покренуто без привилегија. Ако се опсег ИД-ова корисника преклапа са мапирањем наведеним са --map-user, тада ће „рупа“ бити уклоњена из мапирања. То може резултирати да највећи ИД групе мапирања не буде мапиран. Користите --map-users више пута да мапирате више од једног блока ИД-ова група. Нарочита вредност auto ће мапирати први блок ИД-ова корисника у поседу ефективног корисника из /etc/subuid у блок који почиње на корисничком ИД-у 0. Нарочита вредност subids ће идентитетом мапирати исти блок. Нарочита вредност all направиће пролазну мапу за сваки ИД групе доступан у родитељском називном простору. Ова опција подразумева --user.

    Пре „util-linux“ издања 2.39, ова опција је очекивала аргумент раздвојен зарезима у облику outeruid,inneruid,count, али је тај формат сада застарео због доследности са редоследом који се користи у /proc/[пид]/уид_мап и X-mount.idmap опција качења.

--map-group гид|назив
    Покреће програм само након што је текући ефективни ИД корисника мапиран на гид. Ако је ова опција наведена више пута, последње појављивање има предност. Ова опција подразумева --setgroups=deny и --user.

--map-groups унутр-гид:спољгид:број|auto|subids|all
    Покреће програм само након што је блок ИД-ова групе величине укупност који почиње на спољномгид-у био мапиран на блок ИД-ова групе који почињу на унутарњемгид-у. Ово мапирање се прави са newgidmap(1) ако је unshare покренуто без привилегија. Ако се опсег ИД-ова групе преклапа са мапирањем наведеним са --map-group, тада ће „рупа“ бити уклоњена из мапирања. То може резултирати да највећи ИД групе мапирања не буде мапиран. Користите --map-groups више пута да мапирате више од једног блока ИД-ова група. Нарочита вредност auto ће мапирати први блок ИД-ова корисника у поседу ефективног корисника из /etc/subgid у блок који почиње на ИД-у групе 0. Нарочита вредност subids ће идентитетом мапирати исти блок. Нарочита вредност all направиће пролазну мапу за сваки ИД групе доступан у родитељском називном простору. Ова опција подразумева --user.

    Пре „util-linux“ издања 2.39, ова опција је очекивала аргумент раздвојен зарезима у облику outegid,innergid,count, али је тај формат сада застарео због доследности са редоследом који се користи у /proc/[пид]/гид_мап и X-mount.idmap опција качења.

--map-auto
    Мапира први блок корисникових ИД-ова у власништву ефективног корисника из /etc/subuid на блок који почиње на корисниковом ИД-у 0. На исти начин, такође мапира први блок ИД-ова групе у власништву ефективне групе из /etc/subgid на блок који почиње на ИД-у групе 0. Ова опција је замишљена да ради са општим случајем где први блок подређених ИД-ова корисника и групе може да мапира читав простор ИД-а корисника и групе. Ова опција је еквивалент за навођење --map-users=auto и --map-groups=auto.

--map-subids
    Идентитет мапира први блок ИД-а корисника који припада стварном кориснику из /etc/subuid. На исти начин, такође идентитет мапира први блок ИД-а групе који припада стварној групи из /etc/subgid. Ова опција је еквивалент за навођење --map-users=subids и --map-groups=subids.

-r, --map-root-user
    Покреће програм тек након што се тренутни стварни ИД-ови корисника и групе мапирају у УИД и ГИД суперкорисника у новоствореном корисничком називном простору. Ово омогућава пригодно добијање могућности потребних за управљање различитим аспектима новостворених наменских простора (као што је подешавање сучеља у мрежном називном простору или качење система датотека у називном простору качења) чак и када се покрену као непривилеговани. Као само функција погодности, не подржава софистицираније случајеве употребе, као што је мапирање више опсега УИД-а и ГИД-ова. Ова опција подразумева --setgroups=deny и --user. Ова опција је еквивалентна са --map-user=0 --map-group=0.

-c, --map-current-user
    Покреће програм тек након што се тренутни стварни ИД-ови корисника и групе мапирају на исти УИД и ГИД у новоствореном корисничком наменском простору. Ова опција подразумева --setgroups=deny и --user. Ова опција је еквивалентна са --map-user=$(id -ru) --map-group=$(id -rg).

--owner uid:gid
    Set the owner user and group when creating a user namespace. These determine which user in the parent namespace has CAP_SYS_ADMIN in the new child namespace and can setns(2) into it. This option allows a privileged user to create a namespace on behalf of an unprivileged one, using its privileges to map ids and/or bind mount the namespace into the filesystem. It implies --user.

--propagation private|shared|slave|unchanged
    Дубински поставља опцију простирања качења у новом називном простору качења. Основно је постављање простирања на private. Могуће је онемогућити ову функцију аргументом unchanged. Опција се тихо занемарује када се називни простор качења (--mount) не захтева.

--setgroups allow|deny
    Допушта или забрањује setgroups(2) системски позив у корисничком називном простору.

    Да би био у могућности да позове setgroups(2), процес позивања мора да има барем CAP_SETGID. Али од Линукса 3.19 примењује се још једно ограничење: кернел даје дозволу за позивање setgroups(2) само након што је ГИД мапа (/proc/пид*/гид_мапа*) постављена. У ГИД мапу може да пише администратор када је setgroups(2) омогућено (тј. allow, подразумевано), а ГИД мапа постаје уписива непривилегованим процесима када је setgroups(2) трајно онемогућено (са deny).

-R, --root дир
    извршава наредбу са кореним директоријумом постављеним на дир.

-w, --wd дир
    мења радни директоријум у дир.

-S, --setuid уиб
    Поставља ИД корисника који ће се користити у унесеном називном простору.

-G, --setgid ГИБ
    Поставља ИД групе који ће се користити у унесеном називном простору и одбацује додатне групе.

-l, --load-interp ниска
    Учитава „binfmt_misc“ дефиницију у називном простору (подразумева --mount-binfmt). Аргумент string је „:name:type:offset:magic:mask:interpreter:flags“. За више детаља о регистрацији нове врсте извршног видите „https://www.kernel.org/doc/Documentation/admin-guide/binfmt-misc.rst“. Да управљате заставицу „F“ у „flags“ са --root параметром, „binfmt_misc“ се качи два пута, једном пре „chroot“ да учита тумача из система датотека позивара и једном после да га учини доступним из „chroot“ корисничког простора.

--monotonic померај
    Поставља померај CLOCK_MONOTONIC који ће се користити у унесеном временском називном простору. Ова опција захтева поништавање дељења временског називног простора са --time.

--boottime померај
    Поставља померај CLOCK_BOOTTIME који ће се користити у унесеном временском називном простору. Ова опција захтева поништавање дељења временског називног простора са --time.

-h, --help
    Приказује текст помоћи и излази.

-V, --version
    Исписује издање и излази.

БЕЛЕШКЕ

Системи датотека „proc“ и „sysfs“ који се каче као корени у корисничком називном простору морају бити ограничени тако да мање привилеговани корисник не може да добије већи приступ осетљивим датотекама које је привилегованији корисник учинио недоступним. Укратко, правило за „proc“ и „sysfs“ је што је могуће ближе свезивању качења.

ПРИМЕРИ

Следећа наредба ствара ПИД називни простор, користећи --fork да би се осигурало да се извршена наредба обавља у подређеном процесу који (као први процес у називном простору) има ПИД 1. Опција --mount-proc обезбеђује да се нови називни простор качења истовремено прави и да се качи нови proc(5) систем датотека који садржи информације које одговарају новом ПИД називном простору. Када се наредба readlink(1) заврши, нови називни простори се самостално руше.

    # unshare --fork --pid --mount-proc readlink /proc/self
    1

Као непривилеговани корисник, ствара нови кориснички називни простор где су корисничка уверења мапирана на ИД-ове корена унутар називног простора:

    $ id -u; id -g
    1000
    1000
    $ unshare --user --map-root-user \
            sh -c 'whoami; cat /proc/self/uid_map /proc/self/gid_map'
    root
             0       1000          1
             0       1000          1

Као непривилеговани корисник, ствара кориснички називни простор где су првих 65536 ИД-ова сви мапирани, а креденцијали корисника су мапирани на корене ИД-ове унутар називног простора. Мапа је одређена подређеним ИД-овима додељеним у subuid(5) и subgid(5). Приказује ово мапирање стварањем датотеке са ИД-ом 1 корисника и ИД-ом 1 групе. Укратко, приказана су само мапирања ИД-а корисника:

    $ id -u
    1000
    $ cat /etc/subuid
    1000:100000:65536
    $ unshare --user --map-auto --map-root-user
    # id -u
    0
    # cat /proc/self/uid_map
             0       1000          1
             1     100000      65535
    # touch file; chown 1:1 file
    # ls -ln --time-style=+ file
    -rw-r--r-- 1 1 1 0  file
    # exit
    $ ls -ln --time-style=+ file
    -rw-r--r-- 1 100000 100000 0  file

Прва од следећих наредби ствара нови трајни UTS називни простор и мења назив домаћина како се види у том називном простору. Називни простор се затим уноси са nsenter(1) да би се приказао измењен назив домаћина; овај корак показује да UTS називни простор наставља да постоји иако називни простор није имао процесе чланове након што се окончала наредба unshare. Називни простор се затим уништава уклањањем свезног качења.

    # touch /root/uts-ns
    # unshare --uts=/root/uts-ns hostname FOO
    # nsenter --uts=/root/uts-ns hostname
    FOO
    # umount /root/uts-ns

Следеће наредбе успостављају постојан називни простор качења на који упућује свеза качења /root/namespace/mnt. Да би се осигурало да стварање тог свезивања качења буде успешно, родитељски директоријум (/root/namespaces) је учињен свезом качења чија врста простирања није shared.

    # mount --bind /root/namespaces /root/namespaces
    # mount --make-private /root/namespaces
    # touch /root/namespaces/mnt
    # unshare --mount=/root/namespaces/mnt

Следеће наредбе показују коришћење опције --kill-child приликом стварања ПИД називног пропстора, да би се осигурало да када је unshare убијено, сви процеси у ПИД називном простору су убијени.

    # set +m                # Не исписује поруке стања посла

    # unshare --pid --fork --mount-proc --kill-child -- \
           bash --norc -c '(sleep 555 &) && (ps a &) && sleep 999' &
    [1] 53456
    #     ПИД КОНЗ     СТАЊЕ  ВРЕМЕ НАРЕДБА
          1 pts/3    S+     0:00 sleep 999
          3 pts/3    S+     0:00 sleep 555
          5 pts/3    R+     0:00 ps a

    # ps h -o 'comm' $!     # Показује да је позадински посао „unshare(1)“
    unshare
    # kill $!               # Убија „unshare(1)“
    # pidof sleep

Наредба pidof(1) не исписује никакав излаз, јер су sleep процеси убијени. Тачније, када је процес sleep који има ПИД 1 у називном простору (тј. покретачки процес називног простора) био убијен, то је довело до тога да сви остали процеси у називном простору буду убијени. Насупрот томе, слична серија наредби где се опција --kill-child не користи показује да када се unshare оконча, процеси у ПИД називном простору нису убијени:

    # unshare --pid --fork --mount-proc -- \
           bash --norc -c '(sleep 555 &) && (ps a &) && sleep 999' &
    [1] 53479
    #     ПИД КОНЗ     СТАЊЕ  ВРЕМЕ НАРЕДБА
          1 pts/3    S+     0:00 sleep 999
          3 pts/3    S+     0:00 sleep 555
          5 pts/3    R+     0:00 ps a

    # kill $!
    # pidof sleep
    53482 53480

Следећи пример показује стварање временског називног простора где је сат времена подизања система постављен да показује неколико година у прошлости:

    # uptime -p             # Приказује „uptime“ у почетном временском називном простору
    up 21 сат, 30 минута
    # unshare --time --fork --boottime 300000000 uptime -p
    up 9 година, 28 седмице, 1 дан, 2 сата, 50 минута

The following example executes a chroot into the directory /chroot/powerpc/jessie and installs the interpreter /bin/qemu-ppc-static to execute the powerpc binaries.

    $  unshare --map-root-user --fork --pid --load-interp=":qemu-ppc:M::\\x7fELF\x01\\x02\\x01\\x00\\x00\\x00\\x00\\x00\\x00\\x00\\x00\\x00\\x00\\x02\\x00\\x14:\\xff\\xff\\xff\\xff\\xff\\xff\\xff\\x00\\xff\\xff\\xff\\xff\\xff\\xff\\xff\\xff\\xff\\xfe\\xff\\xff:/bin/qemu-ppc-static:OCF" --root=/chroot/powerpc/jessie /bin/bash -l

Параметар „load-interp“ се може читати као што следи

    „qemu-ppc“
        је назив нове датотеке направљене испод „/proc/sys/fs/binfmt_misc“ да региструје преводиоца

    „M“
        дефинише преводиоца за дату врсту магичног броја

    „\\x7fELF\x01\\x02\\x01\\x00\\x00\\x00\\x00\\x00\\x00\\x00\\x00\\x00\\x00\\x02\\x00\\x1“
        је магични број за препознавање датотеке за превођење (у том случају, ELF заглавље за PPC32)

    „\\xff\\xff\\xff\\xff\\xff\\xff\\xff\\x00\\xff\\xff\\xff\\xff\\xff\\xff\\xff\\xff\\xff\\xfe\\xff\\xff“
        маска за примену на магичном броју

    „/bin/qemu-ppc-static“
        преводилац за коришћење са датотеком

    „OCF“
        датотеку отвара кернел са креденцијалима и безбедносни скупинама саме датотеке и учитава се одмах након што је региструјемо.

АУТОРИ

ПОГЛЕДАЈТЕ ТАКОЂЕ

newuidmap(1), newgidmap(1), nsenter(1), lsns(8), clone(2), unshare(2), namespaces(7), mount(8)

ПРИЈАВЉИВАЊЕ ГРЕШАКА

За пријављивање грешака, користите „https://github.com/util-linux/util-linux/issues[issue tracker]“.

ДОСТУПНОСТ

Наредба unshare је део „util-linux“ пакета који се може преузети са